Светослав Минков
Мадрид гори

chitanka.info

Посвещава се на бойците от международната бригада, които се биха в името на човешката солидарност за свободата на испанския народ.

Бележки

Първото издание на тая книга излезе в края на 1936 г., няколко месеца след избухването на Испанската гражданска война.

Тогава авторът си бе поставил за задача да събере и запази като исторически документ официалните съобщения на чуждите телеграфни агенции за фашисткия поход на генерал Франко срещу Мадрид. За съжаление, съществуващата у нас цензура по онова време изхвърли и окастри много от представените за печат материали и книгата се яви на бял свят не в оня вид, в който трябваше да излезе. Днес, след двадесет и шест години, е невъзможно да се възстановят тия загубени и унищожени страници и затова ние препечатваме „Мадрид гори“ от съкратеното издание, което въпреки червения молив на цензурата все пак дава ясна представа за коравото мъжество на испанските патриоти.

За читателя, съвременник и свидетел на епичната борба на народите от Съветския съюз с хитлеровите разбойници, историята за съпротивата на Мадрид ще изглежда може би твърде бледа. Ленинград, Сталинград, Севастопол и Одеса показаха на света гигантските размери на един непознат в историята героизъм.

Но нека не се забравя, че от Мадрид изхвръкнаха първите искри на първата всенародна въоръжена съпротива срещу фашизма.

И оправданието на тая книга трябва да се търси тъкмо в това начало на организираната борба с враговете на свободолюбивото човечество.

Пролог

В началото на тая година някои вестници предадоха следната новина от Лондон:

„Лондон, 19 януари (Хавас). Г-н Малколм Макдоналд, министър на доминионите, бе ранен в дясното око с една снежна топка през време на един бой със снежни топки, воден с неколцина членове на опозицията. Специалистът по очни болести установи, че раната не е сериозна.“

Няколко месеца след тоя джентълменски бой вестниците предадоха друго съобщение. Само че тоя път не за опозицията в Англия, а за опозицията в Испания. Поради липса на сняг там хората започнали да се бият с пушки, с оръдия и с картечници.

Впрочем испанците открай време са обичали кръвта. Когато инквизицията застрашаваше да обезлюди испанската земя, Йосиф Бонапарт я забрани с указ, но все пак, за да не изчезне съвсем проливането на кръв, той възстанови боя с бикове, запретен от Хенрих IV. Така моят мъдър владетел замени доминиканските богослови с тореадори.

Днес в Испания няма вече санбенито, ауто-да-фе и първобитни машини, които разкъсват бавно хората на свободната мисъл. Там лазят сега грамадните железни гъсеници на танковете и бръмчат аероплани, които хвърлят хиляди килограми динамит. Смъртта се е американизирала. Тя няма време за губене, нито пък иска да играе на дребно: обществените противоречия не могат да се уреждат повече със снежни топки.

Вече месеци наред продължава борбата.

Кой ще победи?

Авторът на тая книга беше неотдавна в Буенос Айрес. Той си спомня ясно тълпите народ, които се трупаха пред редакцията на големите аржентински вестници „Ла Пренса“ и „Ла Насион“, за да узнаят вървежа на испанските събития.

„Кой ще победи?“ — четеше се по лицата на ония прости люде, изправени като пред знамение срещу късите телеграми на световните телеграфни агенции.

Авторът си спомня също тъй ясно и своето пътуване край планинските брегове на Испания; потъналата в синкава мъгла Сиера Невада и далечните бели къщи на Барцелона, разорявана толкова пъти в миналото от римляни, готи и араби и настръхнала сега в устрема за нова борба.

„Кой ще победи?“ — питаха се вечер моряците на парахода, гледащи вторачено мигащите звезди на фаровете по испанския бряг.

Какво прави в това време така нареченото „културно“ човечество? Какво правят председателите на дружествата за покровителство на животните, професионалните филантропи, които уреждат непрекъснато благотворителни чайове, господата с белите ръкавици в Женева, които си мерят всеки ден кръвното налягане и се пазят от всякакви излишни тревоги? Разбира се, и те следят събитията, но със спортсменско любопитство, тъй както се следят конни състезания или футболни мачове.

От няколко седмици насам вестниците съобщават:

„Мадрид гори!“

Ала защитниците на испанската столица като по чудо остават незасегнати от пламъците.

Вестниците крещят още по-бясно:

„Мадрид гори! Мадрид е в ръцете на бунтовниците!“

И все пак Мадрид още не пада въпреки пожарищата, въпреки полуразрушените му от гранати и бомби здания. Неговата радиостанция предава редовно танцова музика и Моцартови квартети.

Тая книга не е белетристика, а документ, написан от самите събития. Тя е къса история в телеграми за съпротивата на един град в продължение на повече от месец.

История в телеграми за съпротивата на един град

Комюнике на генерал Франко

Бургос, 15 октомври (ГТА). В едно комюнике генерал Франко опроверга слуховете досежно някакви преговори, които били водени от бившия министър на вътрешните работи г. Мигуел Маура, пребиваващ понастоящем във Франция, с представителите на националистична Испания с цел да се сключи едно тридневно примирие, което да бъде използувано за уговаряне условията за капитулацията на испанската столица. Истината се състои в това, че представителите на мадридското правителство се стараят да добият специални условия за предаването на столицата. Положението на националистите е толкова благоприятно, продължава комюникето, че никак не може да става въпрос за спиране на настъплението. Националистическите войски, след като влязат в Мадрид, ще наложат справедливи и строги, но не и жестоки наказания с цел да се накажат червените престъпници.

Националистическото правителство няма да бъде неприятел на работниците. Нова Испания ще подобри положението на работническата класа чрез нови социални закони. Мадрид ще трябва да се предаде безусловно, като има пълна вяра във великодушието и справедливостта на националистическото движение и неговите водачи.

Заповед за нападение срещу Мадрид

Тенерифе, 27 октомври (Хавас). Радиостанцията съобщава, че заповедта за предприемане на окончателно нападение срещу Мадрид ще бъде дадена наскоро и че в четвъртък националистите ще бъдат близо до столицата.

Ларго Кабалеро мобилизира

Мадрид, 28 октомври (Хавас). Г-н Ларго Кабалеро внесе за одобрение в министерския съвет един указ за мобилизиране на всички мъже на възраст от 20 до 45 години.

Ултиматум за предаване на Мадрид

Тенерифе, 28 октомври (Хавас). Тукашната радиостанция съобщава, че генерал Франко предал в Мадрид ултиматума си, с който искал предаването на града. Пред вид на решителното нападение срещу столицата генерал Мола пренесъл главната си квартира от Валадолид в Авила.

Позиви към мадридското население

Мадрид, 29 октомври (Хавас). Днес сутринта няколко правителствени самолета летяха над Мадрид. Аеропланите хвърлиха безброй червени балони, снабдени със специални уреди, които на няколко метра от земята пускаха малки връзки с позиви, подканящи мадридското население да се зачисли към доброволческите дружини и да вземе участие в голямото сражение за Мадрид. Тоя начин за пропаганда, приложен за първи път в Испания, има значителен успех.

10 чужди кореспонденти протестират

Париж, 30 октомври (Хавас). Вестник „Йовр“ помества една телеграма, изпратена от 10 чуждестранни кореспонденти в Мадрид, които заявяват следното: „Ние смятаме за свой професионален дълг да протестираме енергично против неверните съобщения за положението в Мадрид, разпространявани от някои органи на големия информационен печат. Дисциплината на милиционерите и духът на гражданското население никак не са разколебани.“

Комитетът за ненамеса заседава

Лондон, 2 ноември (Хавас). Ето текста на съобщението, обнародвано тая вечер след събранието на подкомитета за ненамеса в испанските работи: „Осмото заседание на подкомитета за ненамеса в работите на Испания се състоя във Форейн Офис в 15 ч. и 30 мин., както бе уговорено в последното заседание на пленарния комитет на 28 октомври, досежно предложенията за установяване на една система за контрол, целящ да осигури изпълнението на спогодбата. След размяната на възгледи подкомитетът реши единодушно членовете му да поискат от съответните правителства инструкции по някои въпроси, по които трябва да бъдат взети решения. Освен това подкомитетът реши да подкани членовете на пленарния комитет да получат също подобни инструкции. Цялото положение ще бъде отново разгледано по възможност в най-скоро време от подкомитета.“

Пауза

Лъвица от школата на Ганди

В столицата на Индия се явило едно малко момче, което водело, вързани с ремък, лъвица и куче. Лъвицата била взета от школата на Ганди до Бомбай. Индусът Свами Кришманджи заявил, че в школата на Ганди живеят и растат заедно лъвове, кучета, жребци и телета. Мирът между тия животни се дължел на „благотворното влияние на индуската философия“.

Пред вратите на Мадрид

Париж, 3 ноември (ГТА). Според последните сведения, получени в Париж от разните фронтове в Испания, войските на генерал Франко продължили вчера победоносното си настъпление. Следобед те се намирали пред вратите на столицата, над която летели почти непрестанно националистически ескадрили. По стените из столицата били разлепени прокламации, според които правителството признало, че националистите се намирали на няколко километра от града.

На 14 километра от Мадрид

Навал-Карнеро, 3 ноември (Хавас). Дописникът на агенция „Хавас“ съобщава: „Лявото крило на армията на генерал Варела извърши нападение, което започна сутринта и продължи следобед по посока към Карабанчел, на 15-ина км от Мадрид. Изглежда, че военните действия са имали за цел последователното превземане чрез обходни движения на селата Алкорнон, на 14 км от Мадрид, и Пуерта дел Сол. Осъщественото днес настъпление, което поставя националистите пред предградията на Мадрид, бе подготвено от усиленото бомбардиране на Карабанчел и на Кампо де Алкала от националистическите аероплани.“

Лошо впечатление в Лондон

Лондон, 4 ноември (Хавас). Въздушното бомбардиране на Мадрид от войските на генерал Франко произведе лошо впечатление в Лондон, гдето се подчертава, че това бомбардиране е засегнало някои гъсто населени квартали, училища и точки, непредставляващи никакъв стратегичен интерес. По тоя повод официалните среди отбелязват, че такива бомбардировки са съвършено неоправдани и че те са в разрез с всички усилия, направени досега от представителите на британското правителство за внасяне по-голяма човечност в гражданската война.

Генерал Варела прави изявления

Лисабон, 4 ноември (Ройтер). След превземането на Гетафе генерал Варела заяви на журналистите: „Можете да съобщите, че Мадрид ще бъде превзет през тази седмица.“

В петък в Мадрид

Гетафе, 5 ноември (Хавас). Специалният пратеник на агенция „Хавас“ съобщава: „Навсякъде се говори: «Ние ще бъдем в Мадрид в петък по обед.» Началникът на въздушните сили съобщи, че националистите са свалили седем правителствени ловджийски аероплана и един бомбардировъчен аероплан.“

Пълното превземане на столицата

Рабат, 7 ноември (Хавас). В 18 ч. и 30 мин. радиостанцията в Кадикс съобщи: „Днес Мадрид бе бомбардиран от националистите със 75-дюймови оръдия, които стреляха срещу военни обекти. Много жители напуснаха столицата по моста за Сеговия. Националистите се намират в първото предградие на Мадрид и смятат, че превземането на столицата ще бъде пълно утре.“

Кафенетата в Мадрид отворени

Лондон, 8 ноември (Ройтер). Според телеграми, пристигнали тук от Мадрид към обед, всички магазини били затворени, но кафенетата били отворени и големи тълпи народ се разхождали из улиците. След една спокойна нощ артилерията и аеропланите бомбардирали позициите на бунтовниците около столицата. Специалният дописник на агенция Ройтер при бунтовнишките войски съобщава, че боевете около Мадрид били най-ожесточените от всички боеве от започването на войната досега. Милиционерите завзели мрежата от солидни бетонни окопи и проявили голяма смелост. Въпреки непрестанната бомбардировка правителствените войски отблъснали легионерите във вчерашните сражения. През целия ден се водело ожесточено сражение на запад от реката. През целия следобед днес над Мадрид били хвърляни гранати.

Позивът на генерал Миаха

„Мадридските граждани трябва да извоюват победата на всяка цена. Най-строго ще бъде наказан оня, който би проявил слабост при изпълнение на своя дълг, а ония, които се опитат да нарушават реда или да плячкосват, ще бъдат разстрелвани.“

Френски доброволци към Валенция

Марсилия, 8 ноември (Хавас). Испанският параход „Вил де Мадрид“ напусна марсилското пристанище на път за Валенция. На борда му се намират 260 доброволци, които отиват в помощ на правителствените войски. Параходът носи голям товар храни и облекло.

Как ще се брани Мадрид

Мадрид, 9 ноември (Ройтер). Инструкциите на петия полк на милицията са: „Ако бунтовниците проникнат в Мадрид, всички жители трябва да превърнат къщите си в крепости, за да продължават кървавата борба срещу мароканците и легионерите. И старците, и жените, и децата — всички трябва да бъдат мобилизирани, за да защищават Мадрид.“ Добавя се, че ще трябва да се издигнат барикади, да се изкопаят окопи за сраженията из улиците във всички квартали, за да се изтребят организираните фашисти, които биха останали в Мадрид, и да се хвърлят стъкленици със запален бензин върху танковете и бронираните автомобили, които биха влезли в града.

Пауза

За точността на астрономическите измерения

През последните месеци английските астрономи наблюдават твърде внимателно редица малки планети, като Ерос, Веста, Юнона и др. Определянето на пътищата на тия планети е много важно за учените, тъй като то ще им даде възможност да направят по-точна проверка на редица астрономически измерения.

Сред облаци дим

Мадрид, 8 ноември (Хавас). Един представител на агенция Хавас успя днес след пладне да отиде на най-близкия фронт до Мадрид, близо до Карабанчел Алто, и прекара кратко време сред защитниците на столицата. Той казва: „От една височина ние можахме да разгледаме подробно тая част от мадридския фронт, широка около 100 км. Непрестанно свирят куршуми и гранати. Сред ужасния трясък на картечниците ние бяхме принудени на няколко пъти да лягаме на земята. Пред нас реката Манзанарес и селата Леганес, Акоркон, Поцуело и Хумера изчезваха сред облаци дим. Бомбардирането на националистическите позиции е ожесточено. Осем правителствени аероплана бомбардираха окопите на легионерите и на редовните войски. Избухват взривове, при които се издигат във въздуха пръст и камъни. Републиканските защитници надават тържествуващи викове. Няколко секунди владее пълно мълчание и после оглушителният трясък започва отново. Правителствените картечници и оръдия стрелят преграден огън. Националистите отговарят и гранати падат наблизо.“ Представителят на агенция Хавас добавя: „Столицата не е пощадена и при завръщането си ние можахме да видим тук-там стълбове от дим, главно при националния дворец. Към 15 часа, когато бяхме в самия център на Мадрид, се появи една националистическа ескадрила. Веднага противоаеропланни оръдия и картечници откриват огън срещу аеропланите, които хвърлят бомби. Суматохата е неописуема.“

Червено-златно знаме в Берлин

Берлин, 8 ноември (ГТА). Тъй като дипломатическият представител на мадридското правителство г. Ровира напусна в събота помещението на испанското посолство и избяга в неизвестност, бившият испански посланик г. Аграмонте се настани в неделя в зданието на посолството като представител на правителството на Бургос. Червено-златното знаме на националното правителство бе издигнато вчера следобед с голяма тържественост над испанското посолство в присъствието на около 150 членове на испанската колония в Берлин. Посланикът г. Аграмонте заяви, че поема ръководството на испанското посолство.

И в Будапеща червено-златно знаме

Будапеща, 9 ноември (ГТА). Испанското посолство издигна днес червено-златното знаме на бургоското националистическо правителство.

Един батальон от жени

Париж, 9 ноември. Вестник „Матен“ в броя си от днес съобщава, че в борбата за превземането на Мадрид са взели участие и модерни амазонки. Развилото се сражение между амазонките — защитници на града — и националистическите войски е представлявало един от най-драматичните епизоди. Сраженията се развили около Каза дел Кампо. Един батальон от жени, облечени в куртки, е влязъл в отчаяна борба с националистите. Последните, не подозирайки, че това са жени, ги атакували и се получило нещо ужасно. Едва когато разбрали, че защитниците не са мъже, а жени, националистите спрели своите нападения, запазвайки се, както могат, и получавайки удари, без да им отвръщат.

Защо се бави генерал Франко

Авила, 9 ноември (Хавас). Отчаяната съпротива на правителствените войски и главно желанието на генерал Франко да запази, доколкото е възможно, Мадрид от поражения са забавили с няколко часа окончателното завладяване на столицата. Добре осведомените кръгове заявяват, че натискът на националистите се увеличава непрекъснато. Говори се, че преди да напуснат аеропристанището Куатровнентос, правителствените войски били минирали цялото аеропристанище, като по тоя начин са попречили на националистите да се възползуват незабавно от намиращите се там самолети.

Генерал Варела напредва

Тенерифе, 10 ноември (Хавас). Тукашната радиостанция съобщава в 1 ч. сутринта, че войските на генерал Варела продължават настъплението си в Мадрид. Националистическите танкове влезли в улица „Толедо“ и стигнали до Пазео Империал. Отрядите, действуващи на северозапад, завзели градините на кралския дворец, университетския квартал и земеделското училище.

Пауза

Юбилей на копринения чорап

Тая година се навършват 400 години от появата на копринените чорапи в Европа. До XVI век в Европа са били носени само вълнени чорапи. Английският крал Хенрих VIII, женен 6 пъти, е първият човек, който е обул копринени чорапи.

Моментът още не е дошъл

Севиля, 10 ноември (Хавас). В речта си, която произнесе снощи, генерал Куейпо де Лано съобщи, че националистическите войски не са се сражавали още по улиците на Мадрид, защото моментът още не е дошъл. Според него националистите заемат понастоящем мостовете на реката Манзанарес. Той добави, че централната националистическа колона е причинила големи човешки жертви на неприятеля и е пленила 140 неприятелски войници.

Гватемала признава Франко

Мексико, 10 ноември (ГТА). Правителството на Гватемала призна испанското правителство на генерал Франко.

Още едно националистическо знаме

Атина, 10 ноември (ГТА). Вестниците съобщават, че испанският шарже д’афер в съгласие с правителството на генерал Франко е издигнал върху испанската легация националистическото знаме.

Радио Мадрид предава музика

Лондон, 10 ноември. Кореспондентът на „Бритиш юнайтед прес“ от Мадрид съобщава, че днес е посетил фронта на река Манзанарес, гдето е констатирал, че правителствените войски още държат мостовете на реката в своите ръце. Тяхната бойна линия още не е била накърнена. Силно впечатление прави смелостта и точността, с която стреляли участвуващите в чуждия легион, съставен от руси; и от германски и италиански емигранти. И снощи в Лондон Радио Мадрид предаваше своята обикновена програма от музика, пропагандни съобщения и правителствени сведения.

Два влака доброволци

Париж, 10 ноември (ГТА). На вестник „Еко де Пари“ съобщават от Перпинян, че там пристигнали два влака с доброволци, в по-голямата си част поляци, заминаващи да се присъединят към правителствените войски в Испания.

Не е лесно превземането на Мадрид

Севиля, 10 ноември (Хавас). В една реч, произнесена тая вечер, генерал Куейпо де Лано изказа учудването си от нетърпението досежно действията в Мадрид и добави, че никога не е смятал за лесно превземането на Мадрид. Той каза: „Неприятелите се надяват, че ще могат да се съпротивяват по-лесно в къщите на Мадрид. Националистите трябва да напредват предпазливо, походът на модерната война е нещо сложно.“ Говорейки за военното положение, генерал Куейпо де Лано заяви: „Официалното съобщение не е още съставено, но положението на нашите войски е много благоприятно. По фронта на Гвадалахара ние завзехме пет села. На фронта на Арагона отблъснахме неприятеля и взехме две важни позиции. По фронта на Мадрид нашето дясно крило напредна с 1 километър.“

Пауза

Ново американско откритие

Един американец е открил апарат, с помощта на който се пуща електрически ток през… сиренето. Благодарение на това откритие сиренето добива твърде остър и пикантен вкус.

Червеният кръст издава манифест

Женева, 11 ноември (Хавас). Международният комитет на Червения кръст в Женева отправи до властите в Мадрид, Барцелона, Билбао, Сантандер, Малага и Саламанка един манифест, с който осъжда вземането на заложници, „което е несъвместимо с методите на воюване на цивилизованите държави“.

Англия пресмята

Париж, 11 ноември. „Пари соар“ съобщава: „В английските осведомени кръгове се пресмята, че Испанската гражданска война досега костува на Испания 200 000 мъртви и 20 милиарда пезети материални щети. Тези цифри се основават на сведения, които са получени направо от Испания. Смята се, че 150 000 души са били екзекутирани или умрели по затворите и само 50 000 души са паднали в сраженията.“

Генерал Франко съжалява за Мадрид

Лисабон, 12 ноември (Ройтер). В едно интервю генерал Франко заяви: „Бомбардирането на Мадрид ще продължава, докато градът се предаде. Мадрид ще бъде разрушен квартал по квартал, макар да съжалявам много за това.“

Женевският батальон се бие отлично

Париж, 12 ноември. Съобщение на дописника на „Юнайтед прес“ от Мадрид: „Вчера пристигна първата каталонска армия от Каталония, състояща се от 15 000 бодри и добре екипирани милиционери. Пристигна нова ескадра бойни аероплани, муниции и първите големи противоаеропланни оръдия. Днес всички правителствени сили се прегрупирват и подготвят за решителна контраатака. В големия парк Каза дел Кампо войските на полковник Кастелано бяха прогонени от женския батальон, който се бие според признанието на генерал Франко отлично. Предприето е основно прочистване на Мадрид от скритите привърженици на генерал Франко. От покривите на високите здания може да се наблюдава двубоят на неприятелските артилерии. Вижда се придвижването на 10 000 войници на генерал Франко, които се губят сред дима и облаците прах на експлозиите. Те сгъстяват разредените си редици и се готвят да посрещнат контраатаката на милиционерите.“

Братът на генерал Франко пътува

Париж, 12 ноември. От Неапол съобщават, че с парахода „Вулкания“ пристигнал там полковник Рамон Франко, придружен от жена си и дъщеря си. Полковник Рамон Франко е брат на генерал Франко. Пред журналистите той заявил, че в Испания няма да се промени републиканският режим, след като бунтовниците победят комунистите. Страната ще се уреди по корпоративна система, както Италия.

Запитан за целта на пътуването си, той отказал да даде каквито и да било пояснения.

— Ние се намираме в положение на война и нямаме право да говорим за нашите намерения. Във всеки случай аз ще остана в Италия около 15 дена, след което ще се върна в Испания.

Според достоверни източници братът на генерал Франко отишъл в Италия да търси помощ от италианското правителство.

Генерал Франко не бърза

Севиля, 12 ноември (Хавас). В една реч генерал Куейпо де Лано заяви, че генерал Франко не бърза да превземе Мадрид, макар че всичко е готово за нападението. Той каза: „Времето помага на националистите, понеже въпросът за продоволствуването създава все по-големи мъчнотии на правителството във Валенция.“ Той добави: „Колкото повече чакаме, толкова по-лесно ще бъде решителното нападение. Правителствените войски ни нападнаха днес от южния сектор, но бяха отблъснати, като оставиха около 30 убити. Между многото пленници, които взехме, има един офицер и един подофицер. Ние дадохме само двама убити и петима ранени.“

Мадрид под оръжие

Рабат, 12 ноември (Хавас). Занапред мадридската радиостанция ще дава всеки ден в 18 ч. и 20 мин. под закрилата на Съюза на интелектуалците антифашисти съобщения, наречени „Мадрид под оръжие“. Това предаване ще започне с революционната песен на мадридските защитници. При откриването на тая емисия днес секретарят на Съвета на отбраната г. Серано заяви, че „Мадрид под оръжие“ ще се защищава до последна капка кръв.

Пауза

Мусолини свири на цигулка

Неотдавна Мусолини се явил без предупреждение в двореца на детската фашистка организация „Балила“. В музикалната зала той видял група момчета, които репетирали на цигулки и виолончела някакъв номер за предстоящия концерт на децата-фашисти. Дучето се качил на естрадата, взел една цигулка и изсвирил без ноти партията от същия концерт.

Бурно заседание на комитета за ненамеса

Париж, 13 ноември. Комитетът за ненамеса вчера има продължително и бурно заседание.

Обща офанзива срещу нападателите

Мадрид, 13 ноември (Хавас). Министерството на войната обнародва в 21 ч. и 30 мин. следното официално съобщение: „Републиканските войски предприеха днес офанзива по целия мадридски фронт. На десния фланг те завзеха всички обекти. Неприятелят се опита напразно да спре това настъпление. След пладне над столицата станаха няколко въздушни боя, през време на които ние свалихме четири националистически ловджийски аероплана. Няколко други аероплана бяха засегнати и се оттеглиха в базите си.“

Генерал Франко опровергава

Авила, 15 ноември (Хавас). Генерал Франко заяви пред дописника на агенция Хавас: „Аз опровергавам, че съм заявил на един журналист, както бе съобщено в много чужди вестници, че бомбардирането на Мадрид ще продължава до предаването на града и че ние ще го разрушим квартал по квартал, понеже това е единственото разрешение. Аз не казвам това, нито нещо подобно.“

Един исторически ден

Рабат, 16 ноември (Хавас). Севилската радиостанция съобщава: „Потвърждават се съобщенията от тая сутрин за напредването на трите колони на генерал Варела в южната част на Мадрид. Тия колони са преминали Манзанарес и са завзели северозападния парк и университетския квартал. В сектора при Сория колоната на Москардо напредва значително към Гвадалахара, завземайки особено важния от стратегическо гледище кръстопът. Вчерашният ден бе исторически за националистите, които започнаха завладяването на вътрешността на Мадрид. В много скоро време обществените сгради в Мадрид ще бъдат обкичени с националното червено-златно знаме.“

Пауза

Още един крал

Понякога в английските вестници се срещат и такива обявления:

„Продава се остров Ленди на източния бряг на Англия. Владетелят на острова получава кралска титла. Цена 16 000 фунта стерлинги. Справки се дават при…“

Едно интервю

Париж, 16 ноември. Специалният пратеник на „Ектрансижан“ говори за срещата си с Ларго Кабалеро:

„В грамадния дворец, зает сега от мадридското правителство, можах да видя председателя Ларго Кабалеро. Той е мъж среден ръст, облечен просто, от цялата личност на когото лъха непоколебима воля и енергия.

— Преценете всички въпроси, които бихте желали да ми зададете — започна Ларго Кабалеро, — и аз ще ви отговарям.

— Какво мислите, г. председателю, за сраженията при Мадрид?

— Ние сигурно ще победим. И това ви заявявам не току-така. Борбата е жестока, защото е решителна. Моето впечатление е, че тук генерал Франко играе последната си карта, но отличният морал на мадридското население и смелостта на милиционерите ще го сломят.

— Ще продължи ли дълго гражданската война?

— Не мисля. Ние почваме войната… И аз настоявам върху това: ние почваме войната. Сега вече сме обединени, единни, организирани материално и технически и затова можем да се борим с разни средства. Повтарям: ние ще спечелим гражданската война и ще спасим свободата и Испания.

— Говори се, че ако генерал Франко бъде бит, една европейска сила ще се намеси непосредствено в Испания… Какво мислите за това, г. председателю?

— Не зная… Трудно ми е да ви отговоря по тая точка. Но това, което мога да ви потвърдя, то е, че докато най-малката частица испанска земя не бъде освободена от бунтовниците, ние ще се бием. Ако, за нещастие, поради това избухне европейска война, ние пак ще се бием, ще се борим до пълното освобождение на испанската земя.

— Ако Мадрид бъде превзет, ще продължи ли войната?

— Разбира се. Но повтарям ви: аз не вярвам, че Мадрид ще бъде превзет, и имам основания да говоря така.“

60 000 маври в помощ на Франко

Лондон, 17 ноември. Една телеграма до Ройтер съобщава, че 60 000 маври са готови да заминат за Мароко, за да се присъединят към армията на генерал Франко. От два дни превозът на войски е непрекъснат между Чеута и Гибралтар. Веднага след слизането им войските биват отправяни за мадридския фронт.

Към центъра на Мадрид

Авила, 17 ноември (Хавас). Съкрушителната атака, предприета вчера от отрядите на полковник Яг на северозапад от Мадрид, измени коренно положението. Националистическите войски превзеха не само укрепленията на Мадрид, но са успели да влязат в столицата и през места, където съпротивата на правителствените войски изглеждаше непреодолима.

Слизайки по бреговете на Манзанарес и подпомагани от танкове, артилерия и бомбардировачни аероплани, отрядите на Асенсио, Бартоломей и Дел Гадо превзеха университетския квартал. Снощи привечер, атакувайки на нож и с ръчни бомби, те достигнаха оттатък земеделското училище. Вземайки парка, намиращ се на запад от столицата, националистите стигнаха до Пазо де Розалес. В първия момент милиционерите оказаха голяма съпротива. Ръкопашният бой трая няколко часа, след което милиционерите отстъпиха и се окопаха зад укрепителните позиции в съседните улици. По тоя начин сраженията продължават в самата столица.

Навлизането на националистите и страшната битка, която последва, предизвика неописуема мъка сред населението, което се оттегли към североизточната част на града. Широките булеварди, които някъде достигат до 50 метра, ще позволят на националистите да стигнат центъра на Куатро Каминос.

Мадрид е превърнат в истински ад

Мадрид, 17 ноември (Хавас). Тази сутрин в 5 часа националистически самолети отново се появиха над Мадрид, хвърляйки бомби. Между 8 и 9 часа националистически самолети извършиха нова бомбардировка на Мадрид. Няколко от централните квартали на Мадрид бяха засегнати. Най-много бе засегнат кварталът Сан Мигуел, където паднаха няколко бомби и върху пазара. Има много убити и ранени. Досега Мадрид никога не е бивал подлаган на такава голяма бомбардировка. Освен това националистически самолети за първи път започнаха да хвърлят бомби, причиняващи пожари.

Броят на жертвите още не е известен. Явно е обаче, че той е доста голям.

Пожарните команди, подпомогнати от специални спасителни отряди, работеха непрекъснато през цялата нощ и сутринта, за да потушат пожарите, избухнали на много места в Мадрид. Пожарът, избухнал около френското посолство, бе потушен. Санитарните коли и линейки сновяха непрекъснато през цялата нощ, за да прибират убитите и да оказват помощ на ранените.

Из улиците на Мадрид стават покъртителни сцени. Майки ридаят над труповете на своите деца. Само в една къща, намираща се на улица „Св. Августин“, има 30 убити.

Един от представителите на агенция Хавас, който успял да излезе и да се разходи тая сутрин из града, констатирал големите поражения, причинени от редицата бомбардировки. Според него материалните щети са огромни. Болницата „Сан Карлос“ е полуразрушена. Гъсти облаци от дим се издигат нависоко и помрачават небосклона.

Във военното положение няма големи промени от 14 часа насам. Каза Веласкец бе освободена. Първите линии на правителствените войски се заемат от републиканската гвардия. Останалите милиционери заемат втората и третата линия на правителствената отбрана. Още от ранни зори правителствените батареи обстрелват окопите на националистическите войски. Настанени са нови артилерийски батареи.

От друга страна, снарядите на националистическите батареи продължават да попадат в северозападните квартали на Мадрид. Списъкът на жертвите става все по-дълъг. Може да се каже, че през последните три дни броят на убитите възлиза на 200, а оня на повече или по-малко тежко ранените — на около 500 души.

Румънската легация бе също засегната от една бомба, която причини големи щети. Персоналът на легацията бе евакуиран 48 часа по-рано. Една къща, намираща се до румънската легация, бе разрушена. Има 9 убити.

Правителствено съобщение

Мадрид, 17 ноември (Хавас). Съветът за отбраната на Мадрид съобщава по обед: „Снощи бунтовнишки аероплани извършиха нова бомбардировка над Мадрид. Три болници, между които болницата на Медицинския факултет и болницата «Сан Карлос», бяха засегнати. Две бомби паднаха върху болницата «Сан Карлос», която се подпали. За да се избегне катастрофата, необходимо бе да се изведат болните и ранените. Това се извърши при добър ред. Причиняващи пожар бомби засегнаха няколко къщи. Тая сутрин в 4 ч. и 30 мин. работнишкият квартал и улица «Вилиато» бяха отново бомбардирани. Има жертви. Мароканските войски достигнаха вчера до сградите на Философския факултет на университетския квартал, но бяха принудени да се оттеглят на първоначалните си позиции поради републиканското контранападение. Ние обкръжихме една част от неприятелските войски. Значителни военни материали паднаха в наши ръце. Сутринта бе предприето двойно нападение срещу двата фланга, през време на което правителствените войски напреднаха. По другите сектори на мадридския фронт няма нищо за отбелязване.“

Сведения на бунтовниците

Рабат, 17 ноември (Хавас). Севилската радиостанция съобщи в 8 ч. и 30 мин.: „По фронта на Сориа националистите завзеха в сектора на Сигуенца и на север няколко селища в околността на Робледо де Чавела. По фронта на Мадрид бе осъществено едно разместване на националистическите войски по левия бряг на Манзанарес.

Това разместване продължи с цел да се създаде връзка с южните войски. В северозападния квартал бяха поправени и затвърдени завзетите позиции. Артилерията не престана да стреля срещу прицелите. Вчера сутринта генерал Варела премести главната квартира над Каза дел Кампо, за да даде нови директиви на нападателните войски. След завземането на университетския квартал националистите отблъснаха няколко правителствени нападения. Националистическата артилерия бомбардира ефикасно барикадите, издигнати в квартала Куатро Каминос. Правителствените войски били поставили картечници и артилерия в кралския дворец. Загубите, претърпени от националистическите войски, са много малки в сравнение със значението на постигнатите цели. Правителствените войски имали 600 убити. Ние отблъснахме правителственото нападение в сектора на Вила Верде. Свалени бяха три ловджийски аероплана и един бомбардировачен аероплан, опитващи се да нападнат позициите ни в Каза дел Кампо. Констатирано бе, че правителствените войски използуват един моторизиран летящ отряд, напущащ бързо особено застрашените места. Положението на Мадрид става хаотично. Жените и децата търсят прибежище, бягайки от ужасите на войната, и коленичат за молитва из улиците. От Талавера се съобщава, че щетите на манастира «Ескуриал» са непоправими. Изчезнали са множество художествени предмети от голяма стойност.“

Хвърленият убит авиатор

Париж, 17 ноември. От Мадрид съобщават: „Генерал Миаха повика представителите на местния и чуждестранен печат и им заяви следното:

Завчера един бунтовнически аероплан спусна с копринен парашут едно дървено сандъче. Като разтворихме сандъчето, намерихме вътре тялото на републиканския пилот Хозе Антоний Хияца. Хозе Антоний беше изчезнал преди няколко дни по необясним начин.

Във всеки случай — завърши ген. Миаха — аз не мога да не изкажа своето безкрайно възмущение от това варварство пред световното обществено мнение.“

Английско пророчество

Лондон, 17 ноември. „Дейли Хералд“ и „Нюс Кроникъл“ предвиждат възможността ген. Франко в своето отчаяние да си послужи с отровни газове за превземането на Мадрид.

Ето защо тия вестници настояват да се осъществи починът за изпращане на една делегация от английския парламент в Мадрид, за да се предпази по този начин градът от нападение с отровни газове.

Пауза

Страх от женитба на краля

Много английски промишлени предприятия са твърде обезпокоени от възможността да понесат големи загуби в случай, че крал Едуард VIII се ожени преди коронясването си. За тържеството по коронясването са приготвени вече специални съдове, платове и редица други неща, носещи образа на младия английски крал.

Ако кралят се ожени, преди да бъде коронясан, всичката тая стока ще се окаже непотребна, тъй като по нея ще липсва портретът на кралицата.

Поради тая причина разните английски фабрики са влезли в преговори със застрахователните дружества, за да застраховат стоката си в случай, че кралят се ожени преди коронясването, сиреч преди м. май 1937 г. Тоя въпрос навярно ще бъде разрешен благоприятно и английските промишленици ще избягнат риска.

200 тона взрив

Рабат, 18 ноември (Хавас). Радиото от Кадикс съобщи, че от началото на атаката на националистите срещу Мадрид 9000 правителствени войници са ранени и оттеглени от фронта.

За завземането на университетския квартал досега националистическата авиация е хвърлила върху неприятелските позиции над 200 тона експлозиви.

Мадрид ще бъде превзет

Париж, 18 ноември. Картината, която кореспондентите на тукашните вестници предават за положението в Мадрид, надминава всички очаквания. Потвърждава се решението на генерал Франко да заеме испанската столица с цената на всички жертви, дори при пълното й разрушение. От няколко дни Мадрид е превърнат на ад.

Десетки пожарища горят денонощно. Националистите бомбардират столицата, без да държат сметка дали бомбите засягат държавни и военни сгради, или болници, легации и частни къщи.

Националистическите армии са успели да се закрепят здраво на заетия от тях хълм в университетския квартал и оттам нанасят с артилерията си съкрушителни поражения на неприятелските позиции.

Погребението на убитите не може да се извършва. Труповете се разлагат и непоносима миризма се разнася из целия град. Ден и нощ оръдията, картечниците и бомбите не престават да разтърсват с грохот цялата околност. Небето е осветено от страшните пожари, които не престават. Мощни прожектори осветяват небето, за да откриват неприятелските аероплани, които прелитат ежечасно и носят смърт и разрушения. Улиците са задръстени с танкове и блиндирани камиони, които служат като железни прегради за настъпващите. Националистите вече имат здрави позиции в заетите от тях квартали на столицата и постепенно развиват своята дейност за окончателното завладяване на града.

Националистите обстрелват

Мадрид, 18 ноември (Хавас). На 18 ч. и 35 мин. вчера следобед силната бомбардировка на националистическата артилерия продължи. Националистите имаха за обект главната телефонна станция, чиито 17 етажа доминират над столицата.

Шестте снаряда, които паднаха непосредствено до сградата, причиниха някои щети. Едно парче от бомба даже падна през прозореца в стаята, където журналистите чакаха да влязат във връзка с чужбина. Те бяха обзети от силно вълнение. Новата бомбардировка уби и нарани много хора. Една бомба падна в болницата „Червен кръст“.

На 20 ч. вечерта пожарникарите продължаваха да се борят с предизвиканите на много места пожари. От няколко дни движението по улиците е много опасно, тъй като снарядите на националистите не щадят никой квартал на столицата. Числото от 200 убити и 500 ранени, което вчера бе съобщено, сега е надминато.

15 000 чужденци защитават Мадрид

Лисабон, 18 ноември. Официално се потвърждава, че в Мадрид и на другите испански фронтове се сражават над 15 000 чужденци-доброволци, предимно руснаци, белгийци и германци антифашисти. Чужденците милиционери се командуват от руски офицери, дошли специално в Испания. Над 10 000 чужденци се бият за защитата на Мадрид. Във Валенция и Барцелона пристигат непрекъснато нови доброволци, които се организират бързо и се изпращат на фронта.

През последните дни в Барцелона са пристигнали нови съветски подкрепления, големи количества военни материали, артилерия и танкове.

Духът на мадридци бодър

Лондон, 18 ноември (Хавас). Испанският посланик разговаря по телефона с мадридските власти, след което връчи на печата следното съобщение: „Преобладава впечатлението, че ние се държим добре срещу бунтовниците. Пуерта дел Сол, в центъра на Мадрид, е в пламъци вследствие на падането на възпламенителни бомби. Бомбардировката била ожесточена, но духът на народа бил добър. Доколкото можем да си дадем сметка, не е вероятно Мадрид да бъде превзет през близките дни. Борбата е безпощадна и народът е проникнат от желанието да победи.“

Националистите напредват

Авила, 18 ноември (Хавас). Дописникът на агенция Хавас съобщава, че тази сутрин националистическите войски продължават настъплението си на северния мадридски фронт по посока на кръстопътя за Куатро Каминос въпреки многобройните и отчаяни контраатаки на правителствените войски. Националистическата артилерия удвои бомбардировките си над кварталите в северозападната и северната част на столицата. От приюта „Санта Кристина“, разположен между клиниката и института „Алфонсо XIII“, националистите държат под артилерийския си огън площада „Монклуа“ и улиците „Виченте“ и „Бласко Ибанец“ по цялата им дължина. На последната улица се наблюдават 3 големи барикади.

Пауза

Новина от Холивуд

Няколко холивудски звезди са установили от опит, че всекидневната употреба на известно количество прясно окосено сено е най-доброто средство за отслабване. Тая сенопасна мода е разпространена вече из цяла Америка.

По вратите на много ресторанти в големите американски градове човек може да прочете:

„Тук се сервира сено.“

Германия и Италия признават Франко

Берлин, 18 ноември. (ГТА). Райхът призна правителството на генерал Франко, след като войските на генерала заеха вече по-голямата част от територията на страната и след като развитието на положението през последните дни ясно показа, че в останалата част на страната не може да става и дума за упражняване на една правителствена отговорна власт. Правителството на Райха реши да признае един управляващ германската легация при това правителство, за да възстанови дипломатическите връзки. Новият управляващ ще замине незабавно в резиденцията на правителството на генерал Франко. Досегашният управляващ, находящ се в Аликанте, е отзован. Испанският правителствен представител в Берлин в началото на настоящия месец внезапно напусна Берлин.

* * *

Рим, 1 ноември (Стефани). Тъй като правителството на генерал Франко е завладяло по-голямата част от испанската територия и пред вид обстоятелството, че развитието на положението показва по един твърде ясен начин, че в останалата част на държавата не може вече да се говори за упражняване на една отговорна правителствена власт, фашисткото правителство реши да признае правителството на генерал Франко и да изпрати свой дипломатически представител, който да установи дипломатически връзки с него. Новият управляващ ще замине веднага, за да заеме поста си. Досегашният дипломатически представител е отзован.

И други сили щели да признаят правителството на Франко. Франция и Англия се резервират

Женева, 18 ноември.

Признаването на правителството на генерал Франко от страна на Германия и Италия не изненада никого. Очаква се от средите на ОН тяхната постъпка да бъде последвана и от Австрия, Унгария и южноамериканските държави. Според съобщения от Париж, и там били изненадани от признаване правителството на генерал Франко. Един от министрите на днешния кабинет съобщил, че Франция не може да върви по стъпките на Германия и Италия и да признае едно революционно правителство, докато трае гражданската война. Англия и Франция ще действуват заедно и ще чакат свършването на войната. Ако се наложи обаче, Франция щяла да изпрати един наблюдател при правителството на генерал Франко.

Испанското правителство ще се бори

Барцелона, 18 ноември (Хавас).

Председателят Кампанис съобщи на печата, че е имал среща с председателя на републиката, министър-председателя Ларго Кабалеро, и с председателя на Кортесите в Беникарло. Кампанис заяви следното:

„Както знаете, положението на фронта е твърде благоприятно за нашата армия. Аз се възхищавам от героичната защита на Мадрид. Наш дълг е да поставим всичко в услуга на идеала, който ни въодушевява, тъй като всеки ден ни приближава до победата над ония, които въстанаха срещу законния ред в републиката.“

Изглежда, че в Беникарло е взето решение председателят на републиката г. Азаня да остане в Барцелона, тъй като неговото присъствие в този град ще бъде едно категорично опровержение на проникнали в чужбина слухове, че Каталония била решила да се провъзгласи за самостоятелна република. В същото събрание е било решено да се свика министерският съвет на едно извънредно заседание под председателството на г. Азаня. Заседанието ще се състои във Валенция и в него ще участвува и Кампанис. В това заседание ще се изработи един манифест, в който още веднъж ще се подчертае пред испанския народ решението на правителството да се бори до пълната победа над неприятелите на отечеството.

Нощно клане

Париж, 18 ноември. От Мадрид съобщават: „При нощните сражения, които продължиха в университетския квартал почти цяла нощ, мароканците и републиканците се биха от твърде близко разстояние и често се почваха кръвопролитни ръкопашни схватки. Танковете на някои места бяха спрени от купищата трупове. Един отряд мароканци е буквално изклан в една тясна улица. В други улици, минирани предварително, стотици легионери и мароканци намериха смъртта си при ненадейните експлозии. Пожарите, които избухнаха, не помогнаха абсолютно в нищо на войските на генерал Франко, но внесоха голямо ожесточение в населението и отбраната.“

Господин Идън не вярва

Лондон, 19 ноември. Днес в Камарата на общините министърът на външните работи г. Идън е бил запитан във връзка с признаването на правителството на ген. Франко дали Германия и Италия няма да подкрепят активно и открито испанските националисти. Г-н Идън отговорил, че не вярва признаването да означава подпомагане на ген. Франко с оръжие.

Мадрид в пламъци

Париж, 19 ноември. Според последните сведения от Мадрид испанската столица представлява море от пламъци и дим. Градът гори на повече от сто места. Центърът на Мадрид — Пуерта дел Сол — представлявал едно грамадно огнище. Въздушната и артилерийска бомбардировка е достигнала ужасни размери.

Войските на генерал Франко днес са се утвърдили на завзетите през деня позиции при образцовия затвор и казармите на шести полк. Войските, настъпили по булеварда „Бласко Ибанец“, са разрушили две барикади, издигнати от бетон. В сраженията около реката Манзанарес днес е загинал Бурбонският и Орлеански принц, член на испанското кралско семейство. Той се е сражавал на страната на генерал Франко.

Днес към 4 часа сл. пл. било извършено ново въздушно нападение над Мадрид. Тежките бомбардировачни аероплани на националистите били посрещнати от ловджийските аероплани на правителството. В развилото се въздушно сражение, което било проследено от всички чужди кореспонденти в Мадрид, били съборени няколко аероплана и от двете страни.

Сраженията в мадридските улици продължили и през настъпващата нощ.

Пауза

Бик с един рог

След многобройни опити д-р В. Франклин Дъв от университета в Мен е сполучил да извади рогата на едно младо биче и да ги постави отново в средата на главата.

Растящите рога сега са сраснали и образуват едно цяло, а порасналият вече бик е силно и гордо животно.

Английски депутати в Испания

Лондон, 19 ноември (ГТА). Шестима членове на Камарата на общините са заминали за Испания, за да се осведомят върху действителното положение на страната.

На един километър от сърцето на Мадрид

Париж, 20 ноември. Интензивната бомбардировка върху Мадрид е продължавала вчера през целия ден и цялата нощ. Националистическите войски се намират близо до центъра на града. Те са само на един километър от големия площад — сърцето на Мадрид — Пуерта дел Сол. Мадрид продължава да гори от всички страни и броят на човешките жертви е много голям.

Войските на генерал Мола са получили нови подкрепления от Мароко. 10 000 обучени войници са пристигнали, за да се присъединят към дошлите по-рано 25 000 мароканци, които вече се бият на мадридските фронтове. В пристанищата на Испанско Мароко чакат други военни сили, за да бъдат прехвърлени на европейския бряг. Тия пресни сили ще послужат не само за окончателното завземане на Мадрид, но безсъмнено ще бъдат употребени и в сега подетата акция на правителството на ген. Франко против Барцелона.

Дъждът пречи на нападателите

Авила, 20 ноември (Хавас). Дописникът на агенция Хавас съобщава: „Действията срещу Мадрид са забавени поради лошото време. Така строежът на окопи и подобряването на завладените позиции са прекратени, но националистическата артилерия продължава бомбардирането на централната и южната част на Мадрид. Правителствените войски след едно отстъпление предприеха частично контранападение. В сектора на Гвадарама, Ескуриал и цялата Сиера Гредос военните действия са спънати от снежната покривка, достигаща на места 50 см височина.“

Отбити атаки на националистите

Мадрид, 22 ноември (Хавас). Борбата продължава ожесточено около Мадрид в целия сектор между Каза дел Кампо и най-далечната част на северния боев фронт. Бунтовниците развиват големи усилия, опитвайки се да сломят отбранителната преграда, която вече близо три седмици се оказва непреодолима. Няколко марокански ескадрона се опитаха да нахлуят в зоната на Пуерта де Хиоро. Правителствените войски ги причакаха и ги покосиха с картечен огън. Разбитите ескадрони се оттеглиха набързо. В Каза дел Кампо силни марокански отделения и легионери нападнаха ожесточено предните правителствени линии, защищавани на това място от един международен отряд. Сражението бе сериозно и трая няколко часа. Затвърдени на позициите си, правителствените войски отбиха удара. Най-сетне нападателите след тежки загуби бяха обърнати в бягство, преследвани от правителствените войски, които подобриха позициите си.

До последна капка кръв

Мадрид, 22 ноември. В града бе разпространено едно възвание, подписано от всички министри на правителството на Ларго Кабалеро. Във възванието се подчертава, че въпреки помощта, която генерал Франко получава от Берлин и Рим, той е претърпял неуспех при Мадрид. Републиканската и пролетарска милиция защищава Мадрид без чужда помощ. Но при все това при нужда правителството може да получи помощ от Мексико, Съветския съюз и всички демократични страни в Европа. Възванието завършва: „Ще се борим до последна капка кръв за спасението на Мадрид.“

Жените и децата ще напуснат Мадрид

Мадрид, 22 ноември (Хавас). Официалните среди и синдикатите смятат, че Мадрид трябва да бъде опразнен и че в столицата трябва да останат само сражаващите се и лицата, необходими за военната служба. От дълго време комитетът за отбрана е направил всички улеснения за извеждането от града на жените, децата и старците. Обаче в Мадрид има още няколко хиляди души, които би трябвало да бъдат изведени и които отказват да напуснат града. Ще се наложи да се пристъпи към задължителното им извеждане. Комитетът за отбрана ще бъде много облекчен в задачата си, ако остане да се занимава само със сражаващите се, чиновниците и военните работници.

Кой е господар на Испания

Белград, 22 ноември. В. „Политика“ съобщава, че английските политически кръгове отхвърляли аргументацията на Италия и Германия за признаването на ген. Франко.

На територията, която е окупирана от генерал Франко, живеели 6 700 000 души, а под властта на Мадрид се намирали 7 500 000 жители освен Каталония, която е цялата против Франко.

Цяла Испания има 24 милиона жители.

Комюнике от Мадрид

Мадрид, 23 ноември (Хавас). Съветът за защита на Мадрид публикува следното комюнике: „Въпреки лошото време републиканската артилерия и пехота продължиха своята дейност по всички сектори.

При Каза дел Кампо нашата бомбардировка разпръсна големи неприятелски групи. В университетския квартал нашите войски заеха нови позиции, които укрепяват. През миналата нощ нашите войски хвърлиха във въздуха с мини от голяма мощност парапетите на окопите, заети от мароканските войски при сектора Карабанчел. Неприятелят бе принуден да напусне предните линии на този сектор, които бяха заети от нашите войски без бой. Стотици убити са останали на фронта. Артилерийският двубой продължава по всички сектори.“

Подводници атакуват правителствената флота

Мадрид, 23 ноември (Хавас). Министерството на флотата съобщи официално следното комюнике:

„Вчера сутринта към 9 ч. няколко подводници, принадлежащи на чужди флоти, тъй като националистите по наши сведения не разполагат с такива бойни единици, атакуваха параходите от нашата ескадра пред пристанището на Картаген.

Една торпила засегна кръстосвача «Сервантес», причинявайки му големи поражения. Други торпили минали близо до торпильора «Мандес Мунец», без да му причинят поражения.“

Националистическото радио съобщава

Саламанка, 23 ноември (ГТА). Националистическото радио съобщи за пристигането на няколко съветски, уж товарни парахода, които са стоварили много войски. Войските се насочили веднага към мадридския фронт.

За Балеарските острови

Париж, 23 ноември. Агенция Фабра съобщава, че генерал Франко решил да отстъпи Балеарските острови на Италия при условие, че последната ще подкрепи неговата борба с правителството.

От Валенция съобщават, че след тринеделна война милиционерите са отбили окончателно бунтовниците от Мадрид. Толедският мост, около който се водиха ожесточени борби, е в ръцете на правителствените войски. Бунтовническите аероплани направили опит да бомбардират отново столицата, но били прогонени от противоаеропланните оръдия на правителството. Част от бунтовниците били обградени и поставени в опасно положение. Артилерията на правителството е следила непрекъснато напредването на милиционерите. Духът на последните е повишен извънредно много.

Ново заседание на комитета за ненамеса

Лондон, 23 ноември (ГТА). За заседанието в понеделник на подкомитета за ненамеса бе издадено следното съобщение: „Дванадесетото заседание на подкомитета за ненамеса в Испания се събра във Форейн Офис в понеделник, 17 часа. Подкомитетът се занимава със заключенията, до които дойдоха техническите съветници по някои въпроси, които бяха повдигнати в предишното заседание. Членовете на комитета се споразумяха да получат от своите правителства сведения по тия технически въпроси, за да може техните становища да бъдат оповестени в идното заседание, което ще се състои на 27 ноември в 10 ч. и 30 м.“

Когато комитетът за ненамеса заседава…

Париж, 24 ноември. Тазсутрешните вестници предават подробни съобщения на своите кореспонденти от Мадрид, според които от два дни положението на двете воюващи страни се е изменило значително. С опразването на Мадрид от цивилното население сега испанската столица е превърната изключително в боен лагер. Силни подкрепления, снабдени с ново модерно оръжие и изобилни военни материали, засилват позициите на защитниците. Комитетът за народна отбрана под шефството на ген. Миаха смята, че градът е достатъчно укрепен и с получените подкрепления ще може да задържи националистите. Сега вече по мадридските улици се движат цели бойни отряди съветски войници и офицери, хиляди доброволци комунисти от всички държави на света, особено от Франция и Белгия. Ежедневно пристигат съвсем нови и най-модерни съветски танкове, които се отправят към бойните линии. Правителствената авиация е засилена извънредно много с мощни бомбардировачни аероплани от съветски произход. Пожарищата, които през последната седмица застрашаваха да превърнат испанската столица в развалини, са малко поутихнали. Националистическата авиация поради лошото време все още не може да развие желаната дейност.

В националистическите среди се забелязва също така повишен дух и голяма надежда за скорошни победи. След признаването на правителството на ген. Франко от Германия, Италия и Португалия самочувствието на националистическите водачи е повишено извънредно много. Непрекъснато влакове пренасят мощни дългобойни оръдия, танкове, картечници и аероплани от италиански и германски произход, които пристигат с необходимия технически персонал.

По улиците на Бургос свободно се движат цели отряди португалски войски. Не се скриват вече и подкрепленията в хора, които пристигат на националистите от Италия, Германия, Ирландия и други държави. Ген. Франко заедно със своите първи помощници е изработил нов план за бъдещите военни операции около Мадрид. Поради настъпилите лоши атмосферни условия около Мадрид, които спъват чувствително действията на мароканските войски, националистите са превърнали заетите от тях квартали в добре укрепени позиции, достатъчно силни да отбият атаките на мадридските защитници. По този начин при Мадрид ще се развият големи окопни сражения, които наподобяват, макар и в по-малък мащаб, сраженията при Вердюн. В замяна на това националистите организират няколко летящи отряда, снабдени със силна артилерия и танкове, които ще имат за задача с един смел удар да прекъснат сношенията на Мадрид с Валенция и Барцелона, откъдето сега пристигат подкрепленията и военните материали.

Чия е торпилата

Валенция, 24 ноември (Хавас). В едно съобщение, издадено вечерта, Министерството на марината разкрива, като привежда някои точни факти, дейността на германската и италианската флота в полза на бунтовниците. В съобщението се заявява, че италианските и германските параходи са шпионирали още от началото на военните действия републиканската флота, за да доставят на бунтовниците сведения по нейните движения. В съобщението се пояснява, че един германски параход, носач на кабели, е минирал входа на пристанището на Билбао, тъй като бунтовниците не притежавали параходи, носачи на мини. Добавя се, че разглеждането на отломките на торпилата, която повреди завчера кръстосвача „Сервантес“, пуснал котва в пристанището на Картаген, позволява да се твърди, че торпилата, хвърлена от една чужда подводница, не е от испански, нито от италиански произход. В заключение в съобщението се казва: „След нападението на бунтовниците един германски разрушител, който през време на нападението стоеше на далечно разстояние, се приближи до входа на пристанището, проучи резултатите на нападението и си замина.“

Сражения за стаите на къщите

Мадрид, 24 ноември (ГТА). Дописникът на Германската телеграфна агенция на мадридския фронт съобщава:

„Въпреки лошото време националистическите войски продължават своите нападения срещу казармата «Инфант дон Хаиме» и централния затвор. Нападението срещу тия точки бе предшествувано от една силна канонада. Съседните улици и понтонният мост на река Манзанарес се обстрелват непрекъснато и усилено от неприятеля. Поради тия причини именно националистическите войски настъпват само под защитата на танковете. Всяка къща трябва да се превзема поотделно. Националистите се вмъкват в избите и в първите етажи на къщите, като си служат с ръчни бомби, чрез които прогонват неприятеля, залостен в тия къщи. В някои къщи националистите трябва да водят борба дори за завладяването на отделни стаи. При тия действия, естествено, загубите са големи и за двете страни.“

Пауза

Международен конгрес на рекламата

Берлин, 24 ноември (ГТА). Под покровителството на министъра на пропагандата д-р Гьобелс тая сутрин в голямата зала на операта „Крол“ се откри международният конгрес по рекламното дело.

Отбраната на Мадрид

Кореспондентът на „Таймс“ съобщава, че подкрепления в хора и материал продължавали да пристигат в Мадрид, тъй че градът станал обширен военен лагер.

Мадрид взел мерки и срещу лошото време, което настъпило в страната. Само в средата на града били счупени от бомбардировките десетки хиляди квадратни метра стъкла. Много каруци, натоварени с късове счупени стъкла, били изнесени от градския център и по прозорците били заковани дъски, сламеници и одеяла за борба срещу страшното течение, което се образувало навсякъде из къщите. Телефонните власти поставили в стаята, запазена за вестникарските кореспонденти, електрически печки, за да смекчат студа, който наистина бил голям.

Властите се мъчели да настанят бежанците и по цял ден из улиците се мъкнели каруци, мулета, магарета или натоварени хора по пътя им за нови убежища. Всички мъже, годни за военна служба, били мобилизирани, а всички припаси, от какъвто и да било вид — реквизирани за бойни цели. Жените работели в учрежденията, други шиели войнишки ризи, палта и работнически блузи, които сега били част от националната униформа.

Големият брой на бежанците от близките села, както и от краищата на града — повечето жени, стари хора и деца — представлява голяма спънка за защитата на града. Съветът на отбраната устройвал конвой за отвеждането на колкото е възможно повече от тия хора в Източна Испания, където те можели да си намерят работа.

Решението да се защищава градът до последна крайност, ако е необходимо, и улица по улица, не отслабвало, но се признавало, че отвеждането на гражданското население другаде, колкото и да било мъчно за семействата на верните привърженици на правителството, станало военна необходимост, за да може да се устрои по-добре отбраната, а също и да се спестят запасите от храна. Сега вече се образували опашки от чакащи за хляб, който досега се продавал без всякакво ограничение.

В планините Гвадарама и около Ескуриал имало до половин метър сняг на някои места.

Поздрав от Буенос Айрес

Буенос Айрес, 24 ноември (Хавас). Пан американската конференция за мира изпрати една телеграма до г. Азаня, председател на Испанската република, в която се казва, че конференцията поздравява законното испанско правителство, както и народа, който защищава своите права и се жертвува геройски, въодушевен от великите начала на човечността.

Едно посещение

Специалният пратеник на в. „Пари соар“ от 24 т.м. съобщава от Мадрид:

„Посетихме най-интересния от всички мадридски фронтове: фронта при Бабел. Когато пристигате в малкото селище, разположено на север от Мадрид, където двете международни бригади лагеруват, не вярвате на ушите си. Смешението на езиците е толкова голямо, че само трите деца, които играят на улицата, изглежда да знаят кастилски. Ако попитате за пътя един милиционер на испански, той ще ви отговори по немски. Когато види, че не го разбирате, той ще ви препрати към някой друг мъжага, чийто майчин език е унгарският или руският, френският, английският или турският. Но и от тоя последния не ще научите нищо, и той е дошъл като вас преди някоя минута.

Отговорник за 12-та бригада е младият немски писател Реглер, който в една кола, управлявана от един французин от Белвил, ни отвежда към главния пост на първия батальон. Там ни посреща друг немски писател, известният Лудвиг Рен, пруски офицер, автор на двете книги «Война» и «След войната». Най-после представят ни на коменданта на бригадата генерал Лукаш, който се е бил навсякъде по света от 15-годишна възраст и чиито гърди са украсени с червената съветска звезда, спечелена срещу Врангел. Когато говори за действията, предприети против неприятеля, той прави с ръцете си изразителни движения на човек, който се нахвърля да убива.

— Скоро ние ще минем в офанзива — каза той. И ръката му се протяга напред, свита в юмрук като на боксов шампион. — После, когато ги притиснем между нашите две крила, ние ще ги пометем ей тъй…

И той притиска ядовито една към друга свити в юмруци ръце.

Такива са нашите събеседници по линията на международния огън. Ние минаваме един мост върху Манзанарес и срещаме в един окоп една полска и една италианска група, наименована «Гарибалди». По-далеч на първата линия има немци, англичани, французи и унгарци.

Тук има работници, адвокати, готвачи, студенти от Оксфорд, банкови чиновници и каруцари. Те са дошли от четирите краища на света и много от тях вече са завършили своето пътуване на няколко метра под земята, край брега на Манзанарес.“

Положението благоприятно

Париж, 24 ноември (ГТА). Севилската радиостанция съобщава, че националистическите войски на северния мадридски фронт са в твърде благоприятно положение вследствие на завземането на предградието Монклое и че могат сега да преминат Манзанарес, което осигурява напълно продоволствуването им и пристигането на техните подкрепления. Върховното командуване на националистическите войски смятало положението за много благоприятно.

Неприятелят отблъснат

Мадрид, 25 ноември (Хавас). Министерството на войната съобщи тая вечер по радиото: „В сектора на Манзанарес ние отблъснахме бунтовниците, които продължиха натиска си срещу нашите линии. От друга страна, аеропланите на генерал Франко извършиха нападение над Мадрид сутринта и след пладне, но бяха прогонени. Един неприятелски тримоторен аероплан бе свален.“

Пауза

Папата и телевизията

Неотдавна римският папа поканил при себе си Маркони, с когото разговарял досежно възможността да се построи една добра телевизионна станция във Ватикана. Тая телевизионна станция била нужна на папата, за да могат католиците да го виждат, когато той ги благославя и произнася своите речи.

Мадрид бомбардиран два пъти

Мадрид, 25 ноември (Хавас). Националистическата авиация бомбардира вчера Мадрид на два пъти: към 9 ч. и към 15 ч., причинявайки нови жертви и нови опустошения в крайните квартали на града. Бомбардировката бе по-слаба, отколкото бомбардировката през последните дни. Правителствената авиация попречи на националистическите самолети да обстрелват определените от тях пунктове и ги принуди да се оттеглят.

Генерал Варела говори за човечност

В един разговор генерал Варела е заявил: „Завземането на Мадрид не представлява вече никаква военна задача, тъй като столицата може да се смята за една крепост, чиито окопи ние вече сме превзели, а в такъв случай крепостта се счита за изгубена. Става въпрос за повече човечност и любов към Испания, защото всички сме испанци и не желаем разрушението на Мадрид.“

Последно предупреждение

Саламанка, 27 ноември. След едно продължително съвещание между генерал Франко и другите националистически военачалници решено е да се направи последно предупреждение към мадридското население да се предаде. Ако това не стане в най-къс срок, националистите ще пристъпят към завземането на столицата чрез пълното й разрушение.

Предупреждението към мадридското гражданство бе направено вчера чрез разпръскване от аеропланите на множество позиви. Срокът за предаването на Мадрид изтича тази вечер. От утре вероятно националистите ще започнат своята решителна акция за разрушаването и завладяването на Мадрид, със съгласуваното действие на цялата авиация, танковете и тежката артилерия.

И Албания признава правителството на Франко

Тирана, 26 ноември (ГТА). Албанското кралско правителство, вземайки пред вид, че по-голямата част от територията на Испания е под властта на националистическото правителство в Бургос и понеже в другата част на Испания не се упражнява никаква власт от едно правителство, съобщи на генерал Франко, че признава неговото правителство.

Пауза

За да поникне семето

Рим, 28 ноември (Хавас). Преди да замине, регентът Хорти, обръщайки се към италианския крал и към г. Мусолини, гледайки небето и правейки намек за хубавото време през последните дни, заяви: „Сега вече може да вали, за да поникне семето, което ние посяхме.“

Защо не пада Мадрид

Мадрид, 28 ноември (Хавас). След двадесет и два дневна обсада на Мадрид, може да се каже, че както изглежда, прилаганата от националистите тактика да сломят защитата на столицата от милиционерите, не е дала резултати. Тая тактика се състои, както е известно, в настъпление в клин, за да се постигне на всяка цена пробиването на фронта, без да се охранява ариергардът. Обаче досега настъплението не успя, защото правителствените сили са се организирали и защото те разполагат със значителни бойни материали. От друга страна, недостатъчната закрила на националистическите ариергарди позволи на войските от Мадрид да започнат действия, застрашаващи сега Талавера де ла Рейна.

Англия уведомена за мотивите

Лондон, 27 ноември (Ройтер). Агенция Ройтер узнава, че тази сутрин испанският посланик е посетил Форейн Офис, за да изложи гледището на испанското правителство по искането за незабавно свикване на Съвета на ОН.

Испанските среди обясняват, че Испания не отправя позив за помощ към ОН, а само иска да уведоми Обществото на народите за наличността на едно опасно положение. За това си искане испанското правителство се позовава на чл. 11 от пакта на ОН.

Англия не е разположена да се свика Съветът на ОН

Лондон, 27 ноември (Ройтер). Според агенция Ройтер британските среди не са наклонни да се свика Съветът на ОН, за да разгледа испанското положение, тъй като се смята, че подобно свикване би било безполезно, даже опасно.

Подозренията на един женевски вестник

Женева, 27 ноември. В Женева са загрижени поради неактивността на Секретариата на ОН, който не проявява никаква инициатива във връзка със събитията в Испания. Отсъствието на гл. секретар на ОН Авенол се критикува най-остро. Него замества италианецът подсекретар г. Пилоти, който според „Журнал дьо Женев“ не желае да взема никаква инициатива, тъй като неговата страна официално е признала правителството на ген. Франко.

Всички женевски вестници от днес обнародват телеграмата на м-ра на външните работи на правителството във Валенция г. Алварец дел Вайо до Секретариата на ОН, който иска бързото свикване на Съвета на ОН поради застрашеното международно положение вследствие събитията в Испания.

Английска анкета

Лондон, 28 ноември (Хавас). Британската парламентарна делегация, която извършва понастоящем една анкета в Испания, обнародва един позив, с който се привлича вниманието на света върху положението на цивилното население в Мадрид, предмет на въздушни и сухопътни нападения. Позивът доказва, че уредената от правителството служба за изпразване на града функционира много бавно, тъй като всичките съобщителни средства са използувани във военните действия. Позивът подчертава, че „повече от 1/4 от града е разрушена и почти необитаема. Загубите, понесени от цивилното население, са много големи. Започва да се чувствува вече глад и разпространяването на епидемичните болести е неизбежно. Ние подчертаваме необходимостта за неутралните народи да вземат бързи мерки чрез една международна организация.“

Пауза

Базил Захаров починал

Париж, 28 ноември. Съобщават от Монте Карло, че вчера сутринта е починал прочутият финансист и представител на оръжейни фабрики сър Базил Захаров.

Тази новина предизвика в Париж сензация, тъй като сър Базил е една от най-тайнствените личности в Европа. Издигнал се от беден работник, на 28 години той е бил избран за шеф на американските заводи „Норденфелд“. Английското правителство му е дало титлата „сър“ заради сключването на един износен за Англия заем. Той е известен също като герой на Гръцко-турската война, защото лансира и финансира Гърция през време на тази война.

Името на сър Базил Захаров е много известно в Европа от войната насам, тъй като в почти всички оръжейни доставки се среща и неговият пръст.

10 000 картечници стрелят

Мадрид, 29 ноември. На републиканските войски ежедневно пристигат подкрепления, в мнозинството си доброволци от чужбина. Позициите в Мадрид се укрепяват денонощно. Над 10 000 картечници са поставени над разните здания и стрелят непрекъснато срещу всеки появил се неприятелски войник. Непрекъснато се работят бетонни барикади по улиците и булевардите.

Сраженията за Мадрид подновени

Рабат, 30 ноември (Хавас). Севилската радиостанция потвърждава съобщената тази сутрин бомбардировка, като пояснява, че числото на разрушените в аеропристанището в Андухар аероплани възлиза на 8. Станцията съобщава още: „На астурийския фронт последните нападателни опити на неприятеля върху нашите съобщителни средства пропаднаха напълно. Неприятелят е дал общо повече от 1000 убити. На мадридския фронт вчерашната атака на националистите бе един истински стратегически успех. Засега остава свободен само един полукръг на изток от Мадрид, който позволява бягството на марксистите. Северните квартали на Мадрид, които са заплашени от бомбардировка, са обявени за военна зона. Тъй като барометърът се покачва, може да се смята, че вчерашната атака представлява първата част от новата фаза на военните действия, които трябва да приключат с окончателното завземане на Мадрид. Съобщенията на марксистките радиостанции, според които напълно обезкуражените националисти се били отказали от завземането на Мадрид, са лишени от всякакво основание и истина.“

Борбата става все по-ожесточена

Мадрид, 1 декември (Хавас). Вчера се водиха ожесточени сражения в сектора Поцуело на североизток от Мадрид. Националистите се опитаха да завладеят селото Хумеро и да прекъснат пътя за Лакороня. Тая част от фронта се отбранява от две роти, числящи се към международната бригада. Тия роти откриха убийствен огън срещу противника. Подпомогнати от два танка, защитниците контраатакуваха и отблъснаха неприятеля, който бе принуден да се оттегли на предишните си позиции. Републиканската артилерия откри огън в тила на противника с цел да осуети подпомагането му. В сектора Буадила — Делманте се завърза голямо сражение. Първоначално националистическата артилерия откри силен огън срещу позициите на правителствените войски. След това пет ескадрона мароканска конница и части от цивилната гвардия предприеха нападение. Милиционерите дочакаха нападателите и ги посрещнаха с картечен огън. Сражението продължи половин час. Националистическата конница бе отблъсната. Борбата става все по-ожесточена. При Барио де Узера националистите загубиха триста души. До тоя момент правителствените войски в Каза дел Кампо още се противопоставят на националистите. Националистически самолети хвърлиха бомби в университетския квартал. Тия бомби предизвикаха пожари. Вчера следобед и вчера привечер бе констатирана необикновена дейност в неприятелските линии и в неговия тил. Вярва се, че неприятелят се готви за нападение. Предните постове на правителствените войски са удвоени. През цялата нощ артилерията продължаваше своя преграден огън. До 10 часа тази сутрин в Мадрид още се слушаше грохотът на оръдията и действията на картечниците. Липсват още сведения за изхода на това голямо, общо настъпление. В последния момент се съобщава, че правителствените войски са заели една болница.

Пауза

Кой ще носи кралските шпори

В Англия съществува един съд, наречен „Съд на претенциите“. В неговия състав влизат неколцина членове от Тайния съвет. Той разглежда молбите на отделните лордове, които претендират да изпълняват тая или оная длъжност във времето на тържествата по коронясването на английските крале.

„Съдът на претенциите“ трябва да реши кой ще върви непосредствено пред краля и ще носи короната на св. Едуард Изповедник, кой ще носи щандартите на Англия и Шотландия и кому принадлежи честта да носи кралските шпори.

При коронясването на Едуард VII лорд Грей де Лютин е защищавал правото си да носи златните кралски шпори. Но това право се оспорва така също и от граф Лудун, и от лорд Хастингс. Тогава съдът издал постановление в полза на лорд Грей и на граф Лудун, като всеки от двамата бил удостоен с честта да носи по една шпора. Искането пък на лорд Хастингс било оставено без последствие.

Германски войски в Испания

Лондон, 1 декември (Хавас). Според „Нюс Кроникъл“ британското правителство било уведомено за стоварването на германски войски в Кадикс. Повече от 2000 германски войници били сега на път за Мадрид. Вестникът пояснява, че германските войници били облечени в бунтовнишки униформи при слизането им на испанския бряг. Макар че това съобщение е било известно в Доунинг стрийт, отбелязва се, че то не е било потвърдено от никакъв друг сигурен източник.

Обаче няма никакво основание да се предполага, че правителството е зле осведомено. Напротив, има основание да се вярва, че съобщението е получено в Лондон отдавна и е било възможно да бъде опровергано, ако не е било вярно.

Англия ще съжалява

Лондон, 1 декември (Хавас). Официалните съобщения, получени в Лондон, потвърждават стоварването в испанските пристанища, намиращи се в ръцете на националистите, на германски подкрепления, чийто точен брой не се пояснява.

Официалните среди заявяват по тоя повод, че няма никакво основание за съмнение в цифрите, споменати в някои вестници, и че броят на германските войници може да достигне до 5 000 души, както изтъкват някои органи на печата. Същите среди подчертават факта, че не са получили още подробности, доказващи, че тия германци се числят към войската на Райха и че те носят униформа, нито че са въоръжени и снабдени с военни материали. Ако обаче, добавя се в официалните среди, се установи впоследствие, че стоварените в Испания групи се числят към военните части или че са въоръжени, британското обществено мнение ще съжалява много за това.

Депутатът консерватор замълчал

Специалният пратеник на в. „Журнал“ (29 ноември) пише от Мадрид:

„Британската делегация, в която влизат трима консерватори, един либерал и двама работнически депутати, търси, изхождайки от последствията на гражданската война в Испания, да намери едно разрешение, което се налага от началата на човещината. Водач на тая делегация, която посети Мадрид, е Маргарита Нелкен, най-популярната от жените депутатки в Испания.

Един депутат консерватор попитал Нелкен:

— Не мислите ли, госпожо, че ние бихме могли да се застъпим пред ген. Франко да бъде снизходителен спрямо мадридци в случай, че превземе града?

Маргарита Нелкен отговорила с широко разтворени очи:

— Бъдете убеден, г. депутате, че никой тука не ще ви благодари за една подобна постъпка. Тя ще бъде всъщност безполезна поради простата причина, че Франко не ще превземе никога Мадрид.

Депутатът консерватор замълчал.“

Атаки и контраатаки

Талавера де ла Рейна, 2 декември (Хавас). Дописникът на агенция Хавас в Талавера съобщава, че най-голямата битка, която се е водила от пристигането на националистите пред Мадрид досега, се е привършила късно вчера след непрекъснати сражения, които траяли целия ден. Тя започнала в 1 ч. сутринта с откриването на силен артилерийски огън на правителствените войски срещу националистическите позиции на северозапад от Мадрид.

Силна картечна стрелба помитала непрекъснато цялата почва между Поцуело и началото на Каза дел Кампо на р. Манзанарес. Милиционерите излезли от окопите си, но пред окопите на националистите срещнали оживена съпротива и били принудени да се оттеглят, закриляни от преградния огън на правителствените войски. Към 10 часа те предприели ново нападение, покровителствувани от седем танка. Към обед правителствените войски се оттеглили, като оставили три танка. В 21 часа, когато сражението било в разгара си на север и на запад от Каза дел Кампо, правителствените войски направили смела диверсия срещу дясното крило на генерал Варела пред Пинто, т.е. на 20 км южно от Мадрид, и пред Сезена, на 7 км северозападно от Аранхуец. Войските били докарани с три влака от Аранхуец. Милиционерите открили картечен огън срещу националистическите позиции. Националистическата артилерия и аероплани принудили влаковете да се оттеглят. Генералният щаб на националистите смятал снощи, че защитниците на Мадрид имат досега загуби, възлизащи на 20 000 убити и ранени, и че вчерашният ден е бил безсъмнено най-кръвопролитен.

Дипломатите остават в Мадрид

Мадрид, 2 декември. Посланикът на Чили г. Моргадо, доайен на дипломатическото тяло, заяви на представителите на печата:

— Нашите правителства ни посъветваха да напуснем Мадрид. Разбира се, за дипломатическото тяло би било много по-удобно да се намира във Валенция или на друго място, по-малко изложено на военната опасност. Но дипломатите имат някои длъжности, които не желаят да изоставят, и затова дипломатическото тяло няма да напусне столицата. То смята, че трябва да остане в Мадрид, защото е необходимо да окажем сега морална помощ на народа, с който ни свързват толкова интимни връзки.

Британските депутати протестират

Мадрид, 2 декември (Хавас). Британските депутати, намиращи се сега в Мадрид, за да направят анкета за бомбардировките, бяха днес свидетели на опустошенията, причинени от една голяма торпила. Двама депутати консерватори щяха да бъдат убити. Те констатираха съществуването на жертви и направиха снимки. Британските депутати, намиращи се в Мадрид, решиха да телеграфират на генерал Франко по дипломатически път, за да протестират против бомбардировките на столицата.

Щели да го застрелят

Лондон, 2 декември. От Чикаго съобщават: „Кореспондентът на «Чикаго Трибюн» от Ирун, Смол, телеграфира, че командирът на бунтовническите войски в Ирун го повикал в щаба си и го заплашил, че ще заповяда да го разстрелят. Смол попитал за причините. Командирът му отговорил:

— Вие сте съобщили в една своя телеграма, че Мадрид няма да падне!

Застъпничеството на другите американски поданици е спасило живота на Смол. Той бил веднага изгонен от териториите, окупирани от генерал Франко.“

Леонтина насърчава

Париж, 4 декември. В. „Йовър“ обнародва следната кореспонденция от Мадрид:

„Голямата офанзива на бунтовниците от вчера е най-силната от 25 ноември насам. След извънредно силна артилерийска стрелба пехотата настъпи по всички фронтове на северозапад, запад, югозапад и юг.

Най-страшно беше сражението при Баркат Реал и Каза дел Кампо. Борбата за голямата болница продължи цели 12 часа. В развалините на болницата останаха убити повече от 3 хиляди мароканци. По тоя начин бунтовниците загубиха своята най-силна позиция при Мадрид.

Петдесет тримоторни републикански аероплана, придружени от ловджийски авиони, постоянно кръстосваха над Мадрид, за да го пазят от нападенията на Франковите «черни птици на смъртта», както ги наричат в Мадрид.

В сектора на долината Таге се е състояла една много кръвопролитна среща с мароканска пехота при селото Вила Верде. След едночасово сражение мароканците отстъпили позициите при с. Валескас и се разбягали.

Републиканските войски веднага заели техните позиции и продължили настъплението.

Офанзивата при Бургос се развива много успешно.

Особено жестоко са нападали астурийските миньори, за да отмъстят за своята прочута водителка, известна под името Леонтина — Малката лъвица. Макар и тежко ранена при превземането на Градо, тя насърчавала своите другарки от женската дружина да заемат хълма под селото.

Задачата била много тежка. Скоро на дружината дошло подкрепление и хълмът бил превзет. Леонтина обаче починала.

Същия ден колоната влязла в Санта Антония, превзела селото Съчино и напреднала към Бургос. Друга колона от баскийски националисти настъпва към шосето на Викториал, също към Бургос.“

Как може Европа да бездействува

Юлиус Дойч, бивш австрийски министър на войната, който напоследък командува правителствените войски на фронта при Мадрид, е изпратил неотдавна едно писмо до свои приятели във Виена. „Арбайтер цайтунг“ предава няколко пасажа от това писмо.

„Бомбардиране на един град като Мадрид! Човек не може да си представи — пише между другото Дойч — нещо по-страшно. Бръмченето на моторите на неприятелските аероплани, тракането на картечниците, тътнежът на отбранителните оръдия и трясъкът на експлодиращите бомби — всичко това се слива в страшна музика. Бомбите разцепват многоетажни здания от горе до долу. Улиците са изпълнени със счупени стъкла и парчета мазилка. Под силния напор на въздуха поради избухващите бомби автомобилите се преобръщат или разбиват в зданията. Към това трябва да се прибавят виковете на хората, за да се получи пълната симфония на ужаса. Вечер избухват пожари. Зарята от пламъците се вижда отдалеч. Хората от разрушените и горящи къщи бягат и се лутат нагоре-надолу по улиците с бедняшкото си имущество в ръце.

Аз съм преживял много неща на фронта. Но впечатлението от един бомбардиран град е несравнено по-страшно. На фронта се бият помежду си поне мъже. Тук обаче биват намесвани в борбата беззащитни старци, жени и деца. Как може да се върши това върху столицата на собствената страна?

Вчера вечерта се бяхме събрали в кухнята на една гостилница на вечеря. В гостилницата лежаха и седяха бежанци от разрушените здания. На техните устни стоеше една дума: «Как може Европа да бездействува?» Оплакват се много от Англия и особено от Франция. Потиснатите от нещастието хора не могат да разберат политиката на ненамеса. Те ни познаха, че сме чужденци, и ни помолиха да кажем на Европа какво става в този нещастен град…

Преди два дни срещнах едно отделение шуцбундлери, участвуващи в «международния батальон». Те пееха Интернационала. Това беше трогателна за мен среща…“

Пауза

Суматоха в Лондон

Лондон, 3 декември. Тазсутрешните вестници поднесоха на публиката една необикновена изненада. От тях публиката узна, че е избухнал голям конституционен конфликт между кабинета на г. Болдуин и крал Едуард VIII поради желанието на краля да се ожени за американката мисис Симсън.

Вестта за намеренията на крал Едуард VIII, който иска да пренебрегне многовековната традиция на всички династии и да се подчини на гласа на сърцето си, принуди г. Болдуин да предупреди краля, че ще подаде оставката на кабинета, но кралят е останал на своето становище, отговаряйки на първия министър, че отношенията му с г-жа Симсън са от частен характер.

Възбуждението от голямото събитие е много силно в цяла Англия. Възбуждение цари и във всички английски доминиони. Австралийският парламент е свикан набързо, за да вземе решение по въпроса. Правителството в Канада също не одобрява проекта на крал Едуард.

В Бъкингамския дворец разговорите и съвещанията между краля, от една страна, и кралица Мери и Йоркския херцог, от друга, продължават.

Едуард VIII абдикира

Лондон, 10 декември (Ройтер). Крал Едуард VIII абдикира. Йоркският херцог ще заеме престола. Абдикацията бе утвърдена от Йоркския, Кентския и Глостерския херцог. Кралят подписа акта за абдикацията, по силата на който той се отказва от престола за себе си и за своите наследници. Кралят цени отправените към него позиви да се откаже от намерението си, но заяви, че е решил да абдикира. Освен това продължаването на кризата би могло само да увреди на народите, на които се стараел да служи като Уелски принц и като крал.

Председателят прочете в Камарата на общините следното послание, подписано от краля: „Аз напущам народите с твърдата надежда, че пътят, който смятах за добре да следвам, е най-добрият път за стабилността на престола и за благото на моите народи. Желая живо да не бъде забавено прилагането на подписания от мен документ и всички необходими мерки да бъдат взети веднага, за да се осигури възшествието на престола на моя законен наследник, брата ми Йоркския херцог.“

Декларацията на г-н Болдуин в парламента

Лондон, 10 декември (Ройтер). Г-н Болдуин заяви в парламента:

„Това, което имам да ви кажа, ще ви го кажа с най-голяма искреност, без всякакви заобикалки, без никакви украшения. Най-напред трябва да ви кажа, че кралят още като Уелски принц ме удостои през дълги години със своето приятелство, което аз високо ценя. Това не бе само обикновено приятелство между двама мъже, но искрена обич. Аз бих желал да ви кажа също, че когато във вторник вечер в Белведер трябваше да си кажем сбогом, ние и двамата знаехме и чувствувахме, че нашето приятелство не само не е разрушено от споровете и разискванията през последните седмици, но е затвърдено и ще трае през целия ни живот.“

Тия думи на г. Болдуин били изпратени с продължителни ръкопляскания.

Епилог

Когато Мадрид не пада, тогава сензацията идва на помощ. Неуспехите се скриват зад пъстрия параван на едно ново събитие, което откъсва общественото внимание от размириците в Испания. Световният печат поднася на публиката един прекрасен шлагер: женитбата на английския крал Едуард VIII.

Коя е мисис Симсън — избраницата на краля?

Американка. Развеждана два пъти. Вторият й съпруг, борсов посредник, бил изненадан в деликатно положение с някаква дама в стаята на един хотел.

Английската конституция облича парадната си дреха и заявява авторитетно: не давам съгласието си за тая женитба.

Английската традиция пребледнява, изпуща лорнета си и припада върху едно старо плюшено кресло.

Английското висше общество забравя за миг конните състезания и шушука с пуританска загриженост: Британската империя и подчинените й народи са в опасност.

Само Интелиджанс Сървис продължава невъзмутимо играта си на крокет и това е добро предзнамение за империята.

Ала Едуард VIII не се смущава от нищо.

Някога, на един бал, друг английски крал, Едуард III, си позволи смелостта да закопчее падналата синя жартиера на своята любимка графиня Салисбъри, като подигна малко повече роклята й. Присъствуващите на бала гости се усмихнаха многозначително и Едуард III, за да докаже невинността на кавалерската си постъпка, извика високо „Honi soit qui mal y pense“, сиреч „Срам за тоя, който мисли лошо!“ Ала историята не свършва тук. На следния ден Едуард III обяви синята жартиера на графиня Салисбъри за лента на тъй наречения Орден на жартиерата, който съществува и днес още в Англия като най-високо отличие. Така накърнената гордост на кралската любимка бе спасена, а английските благородници, които осмяха постъпката на краля, започнаха да мечтаят за новия орден. Едуард III, значи, запази не само достойнството на графиня Салисбъри, но и собствената си корона. Той не наруши конституцията, нито пък оскърби традицията. А висшето общество можеше да му бъде само благодарно за възможността да се окичи със синята жартиера на неговата любимка. Това се е случило в 1350 година.

Мигар днес, след близо 600 години, Едуард VIII не можа да последва примера на своя остроумен праотец? Мигар доскорошният Уелски принц, който се славеше с чудатите си реформи в мъжкото облекло, бе толкова далеч от практичното разрешаване на един все пак първостепенен държавнически въпрос? Уви, тоя небрежен естет с уайлдовски дух предпочете изгнанието пред короната, радостта на свободния човек пред марионетното властвуване на краля-пленник. Нали той същият още в първите дни на царуването си оскверни светостта на английската традиция, като обръсна брадите на войниците от кралската гвардия и върна с половин час назад часовниците в Сандрингамския дворец, които цели 40 години вървяха с половин час напред от гринвичкото време? Такъв човек не можеше да бъде крал на великата Британска империя и слава богу, че случаят с мисис Симсън освободи английския престол за друг, по-достоен владетел.

Ала когато един крал скъсва с традицията и се оттегля доброволно от престола, той все пак си остава принц с годишна рента от около 113 хиляди фунта стерлинги. В най-лошия случай „Метро Голдуин Майер“ ще му предложи богат хонорар за благосклонното му участие в някой филм.

Какво да кажем за другите, за милионите простосмъртни люде, които скъсват в същото време с традицията на феодализма и бранят упорито един град като символ на великите идеи на човечността? Ако Едуард VIII заслужава нашето учудване, тия хора не заслужават ли поне нашия възторг, а техният подвиг — нашето дълбоко преклонение?

Ще минат години от това тъмно време, в което живеем.

Мадрид ще бъде реставриран и из неговите улици ще закипи отново живот. Отново мадридчани ще заиграят мадриленя под бързото тракане на кастанетите и отново в музея „Дел Прадо“ ще се съберат великите сенки на Веласкец, Муркло, Тициан, Рафаел и Рубенс.

И когато любопитни американци нахълтат като стадо в тоя град-светилище, за да видят със собствените си очи мястото, дето са ставали някогашните отчаяни сражения, някой водач ще им посочи на Източния площад или на Площада на Кортесите, близо до статуята на Сервантес, един нов гигантски паметник.

Мнозина ще насочат към паметника своите кодакови апарати, но малцина ще разберат, че има нещо по-силно от гранитната маса насреща им: духът и волята на цял народ, проливал кръвта си за изграждането на тоя паметник.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.